Stedet? Nordafrika. Året? 1906.
Vores historie begynder lige her.
Legionen, legionen, den franske fremmedlegion
Vi giver alt - for Frankrig
Vi slider hårdt - for Frankrig
Vi er rakkerpak, men gi'r gerne vor liv
Vi ofrer et ben - eller et øje
Med stor bravour - for Frankrig
Og for en smule cash
Alle for en - for Frankrig
At dø er sjovt - for Frankrig
Vi torterer og smadrer Vi dræber og dræbes
for ære og ros vil vi gerne have
Vi er chauvinistsvin - for Frankrig
Og en smule cash
Send araberne frem med sabler og knive
Vi myrder mænd og voldtager kvinder
For frihed, ære, penge og gysser
Og en gang imellem myrder vi kvinderne
og voldtager alle mænd
For Frankrig For Frankrig
For Frankrig!
Historien ser ud til at tage sin begyndelse her i Saharaørkenen-
- men i virkeligheden begyndte den nogle år tidligere i England
Familien Gestes gods
Endeligt!
Endeligt, Crumble! En søn! En dreng der kan videreføre slægtsnavnet Geste.
Han vil blive en stor leder. Og hans navn skal være Beau.
- Netop. - Ja... Beau.
Min søn Beau vil blive høj og stærk som et træ
Det ved jeg
- Hvordan lød det i dine ører? - Det lød som: Min søn Beau...
- Noget nyt? Er min søn ankommet? - Når som helst, siger lægen.
Fanden tage min so af en hustru, og Gud velsigne hende.
Hvor længe skal jeg vente?
- Han er her! Hør, hvordan han græder. - Feje lille skvat!
Skal det forestille at være en helt? Han hyler som en tøs!
Lad mig banke lidt mod ind i ham.
- Hvor skal De hen, sir Hector? - Af vejen! Jeg skal opdrage min søn.
Inden De går derind, må jeg advare Dem: Jeg har gode og dårlige nyheder.
For det første - Deres hustru er død.
Og de dårlige nyheder?
Deres søn... er en datter.
En datter?!
En datter? Jeg har ikke brug for en datter!
Uduelige fjols! Jeg bad udtrykkeligt om en dreng.
BØRNEHJEM FOR DRENGE ADOPTIONER I ALLE PRISKLASSER
De kunne ikke have valgt et bedre sted, sir Hector.
Mine drenge lever efter min filosofi:
Broderkærlighed, selvfornægtelse og "vær mod andre"...
De viser ingen nåde. Man må ikke holde dem tilbage.
Nå, sir Hector, Hvilken type dreng er de på udkig efter?
Vi har alle typer. Både skidt og kanel...
Vil du så holde op, dit lille utyske!
Sikke dog en rodet forsamling. Duer ikke, duer ikke, duer ikke...
Den der ser jødisk ud! Jeg vil have en soldat, ikke en tandlæge.
Skal jeg være ærlig, er jeg på jagt efter en med mere stil.
Min søn skal være en helt, forstår De. Jeg betaler godt for den rigtige knægt.
Han skal være høj, blond, have en aristokratisk fremtoning-
- og blå øjne.
En dreng til hvem jeg kan videregive mine egne noble manerer.
Han skal blive 185 centimeter høj.
Han vil blive opdraget som en engelsk gentleman med smag for vold.
Det var vel det hele... Men De er jo forpustet, Woodworm?
Lad os tage det roligt.
Der har vi ham - der har vi Beau! Beau Geste!
Du er Beau Geste.
Nej min herre, jeg hedder Obadia Spittle.
Nej, du hed Obadia Spittle.
Nu hedder du...
...Beau Geste!
Jeg hedder Beau Geste!
- Gør ham klar. - Nej, han er som min egen søn.
- De får fem guineas. - Min egen søn gik for seks.
Ved De hvad? Giv mig 12 guineas, så får De hans tvillingebror med i købet.
Tvilling? To sønner - to helte?! Jeg tager dem begge.
Digby, hils på din nye far.
Jeg kan ikke dele et tvillingepar!
Sådan begyndte vores nye liv. Som Hectors datter Isabel blev vi Gests.
Tiden fløj af sted.
Vi var enæggede tvillinger, men Beau var mere enægget end mig.
Isabel forgudede Beau, der ikke syntes at have følelser for noget.
Men helte må jo ikke have følelser.
Det var som om, at jeg følte hans følelser.
Beaus skæbne lå fast. Han ville dø ædelt og have en vikingebegravelse.
Sådan vil jeg dø, Dig.
Vil du sætte ild til mig og begrave mig til søs?
Det kan jeg vel, men ikke før du er død.
- Du dør vel ikke før mig? - Selvfølgelig ikke, Dig.
Vi er jo uadskillelige.
Geste og Gestenil separatum est.
Fremad march!
Højre om... Fremad march.
Beau blev opdraget som soldat, og lærte at kommandere.
Og jeg... fik lært at adlyde.
Livet på Geste Manor fortsatte...
...indtil en skæbnesvanger nat, hvor sir Hector tilkendegav...
Beau! Isabel! Jeg har fantastiske nyheder.
England har kastet sig ud i en blodig og altødelæggende krig.
Jeg rejser ved solopgang.
- Hvor er krigen, sir? - Ingen anelse. Tjeneren har dokumentet.
Rådnende lig og lugten af blod pirrer altid mine næsebor.
- Men jeg er nok bare sentimental. - Sentimental...
Beau, kom med mig og hold nøje øje med, hvordan jeg gør.
Undskyld, Deres majestæt...
En skønne dag må du gøre dette på egen hånd.
29 på højre bryst og tre vrid i venstre.
Dette er familien Gestes legendariske safir - Blue Water.
Jeg har set Hope-diamanten og har nydt synet af Kohinoor.
Men sammenlignet med denne sten er de det rene ingenting.
Beau, denne ædelsten er fundamentet for Gests formue.
Du skal bevogte den indtil jeg vender tilbage.
Beau voksede sig stor og stærk.
Jeg blev ældre.
Søndag! Hviledagen...
Den skønne Isabel øvede og øvede, og blev den fuldendte jomfru.
Vær ikke så pokkers forsigtig, Dig! Gør nu et ordentligt forsøg.
Beau var ment til at blive en helt.
Han var perfekt. Som hans bror må jeg også have været perfekt.
Men det var ikke helt så tydeligt.
- Er du okay, gamle bandit? - Ja, det tror jeg.
En eller anden... Hold nu op!
Jeg har opdaget endnu en filmkliché. Hvad står der?
"Sudan ånder ud. 100.000 englændere og 45.000 franskmænd dræbt."
"Engelsk sejrsmarginal: 55.000", hurra!
Kør!
Det er kareten! Den unge mester er tilbage.
- Isabel! - Far!
Beau!
Jeg har en glædelig overraskelse til jer.
Tillad mig at præsentere lady Flavia Geste...
...jeres nye mor.
Vi giftede os i morges.
Mor...
Den her skal ud. Jeg må ommøblere hele huset, fra kælder til kvist.
Det er hæsligt. Og det der uhyre...
Det er jo onkel Thaddeus!
Og den der ting over ildstedet skal ned...
- Men det er jo vores våbenskjold. - Latterligt...
Nej, nej, nej - ned med den. Jeg vil lave noget sjovt med et spejl.
Du gør, som du vil, min egen. Skal vi ikke gå i seng nu?
- Men klokken er jo kun seks. - Pokkers også.
Og nu til spisesalen. - Hold op med det klimpreri, Isabel.
Skriv det her ned. Vi river de gamle paneler ned...
Er hun ikke fantastisk? Jeg føler mig som en på 75 igen.
Hun er ikke ligefrem grim.
Vi mødtes på ambassaden i Paris. Hun havde mistet sin syvende mand.
Mistet eller forlagt?
Vil det ikke være helt vildt med væg til væg-tæppe i hermelin?
Du gør, som du vil. Skal vi ikke tage et kig på soveværelset?
Jeg synes, vi skal lave noget bizart med lysekronen og nogle strudsefjer.
Jeg håber, jeg har energien til det.
Sig til Crumble, at jeg skal bruge en trappestige.
Et øjeblik...
Må jeg veksle et ord med vores nye mor?
- Gå i forvejen. - Ja, så når vi sikkert frem samtidigt.
- Må jeg tale med Dem i fortrolighed? - Hvad har man en mor til?
Vær forsigtig, far er en gammel mand.
Og jeg vil have, at han bliver meget, meget gammel.
Vi skal vel ikke være fjender, Beau?
Det er op til Dem.
Godnat... Beau.
Godnat...
...mor.
Fart på! Jeg orker ikke at blive hængende i lysekronen meget længere!
Der er sket noget forfærdeligt! Kom, Doggie.
Jeg har givet ham noget beroligende, men det kan ske når som helst.
- Hjerteanfald? - Ja, det blev for meget for ham.
Han overgik sig selv.
Det kan blive det første dokumenterede tilfælde af "ekstase-død".
- Klarer han den? - Han er en sej gammel stridshingst.
Men det er et spørgsmål om tid.
Et spørgsmål om tid...
Hvor sørgeligt! Revet bort fra sine kæreste.
- Mor, De må være tapper. - Du har ret.
Vær ikke bange, Hector - din Flavia kommer til at synge og danse igen.
- Han er ikke død endnu! - Der er gået fire dage.
- Lægen sagde højst tre - uduelighed. - Lad ham dø med værdighed.
Jeg bliver nødt til at sælge huset. Det vækker for mange minder.
Isabel, du er jo jomfru, så du kan blive nonne.
Det kan du også, Digby.
Men jeg har andre planer med dig, Beau.
Herrerne fra Cartier er her.
- Crumble, åbn boksen. - Boksen, Crumble.
- Cartier? Juvelererne? - De vil vel ikke sælge Blue Water?
Nu er den min, og jeg har tænkt mig, at gøre med den, som det behager mig.
Værsgo, frue.
- Hvad skete der? - Sikkert bare en strømafbrydelse.
- Se! - Hvor?
- Der. - Væk.
- Er der en, der laver sjov? - Kig ikke på mig.
Ikke trofaste, gamle Crumble.
Jeg slukker, tæller til tre og tænder igen.
Og så skal Blue Water ligge på bordet igen.
En, to, tre.
Jeg prøver igen. Denne gang skal Blue Water være der. Bordet ligeså.
En, to, tre.
Min tålmodighed er ved at løbe ud. Jeg prøver en gang til.
En, to, tre!
Jeg vidste, at I ville komme til fornuft.
- Ring til politiet, Crumble. - Stop! Det kaster skam over vores navn.
Det vil jeg skide på.
- Hvad foreslår du? - Lad skurken tænke sig om til i morgen.
- Lover du at tænke dig om, Beau? - Absolut.
De har mit ord på, at æsken ikke er tom i morgen.
- Det var altså dig? - Nej, jeg ville se, om den var der.
- Er den det? - Jeg fandt kun det her...
...en kuvert.
Det er Beaus håndskrift.
Jeg vil være langt, langt borte, når I hører dette brev!
"Ja, Dig. Det var mig, der tog Blue Water."
"Indimellem må en mand gøre, hvad en mand må gøre."
"Tag dig af Isabel og forsvar hendes uskyld, som du forsvarer din egen."
"Jeg håber, at far fortsætter med at dø ædelt. Adieu, broder."
Vent, jeg har mere at sige!
Tak. "P.S. Led ikke efter mig, og da slet ikke i Nordafrika."
- Hvad laver du?! - Ødelægger beviset.
God ide!
Nej... jeg æder det råt.
Det er i sikkerhed i min mave. Når det kommer ud, er Beau i Nordafrika.
Jeg påtager mig skylden. Jeg stiller mig op i retssalen og siger...
Jeg er skyldig.
- Intet at sige til Deres forsvar? - Nej, jeg nægter at udtale mig.
- Jeg tier til døden... - Hold bøtte!
- Jeg vil ikke afsløre den mindste... - Klap så i!
Digby Geste, hermed idømmer jeg Dem to års strafarbejde.
Det lyder ikke af meget. Skal jeg forlænge? Hører jeg fire?
Fire år!
Fem år.
- Seks. - Otte år.
- Ti! - Tolv. Hvad siger jeg dog?
Første, anden...
Femten år!
- Femten år?! - Femoghalvtreds år.
Femhundredogseksoghalvtreds år!
Hermed idømmer jeg fangen til 956 års strafarbejde.
Eller livstid, hvis De lever så længe.
Før fangen bort!
- Kære Digby... - Du skal ikke bekymre dig om mig.
Beaus hemmelighed er i sikkerhed hos mig.
- Hvordan går det med far? - I live, men døende.
Godt. Så har jeg gjort, hvad end det er, jeg har gjort for Beau...
...og navnet Geste.
ET STED I MAROKKO...
Venstre om!
En-to, en-to...
Hold takten! Sådan, ja...
Kompagni... holdt!
Omkring!
Stille! Ingen rører sig ud af flækken. Ellers vanker der.
De nye rekrutter er klar til inspektion, sergent Markov.
HAD
AFSKY
Jeg er sergent Markov!
Jeg foragter jer, selvom jeg endnu ikke har lært jer at kende, mine herrer.
Kom så, du gamle, en-to, som i Wien.
Med tiden vil min foragt udvikle sig til afsky.
Hvis I er heldige.
- Hvad har vi her, Boldini? - De nye rekrutter, sergent.
Se på dem, korporal.
De er meget bedre, end dem vi plejer at modtage.
- Hvad hedder De? - Smith.
- Navn? - Schmitt.
- Navn? - Smith...
Skriv deres numre ned, Boldini.
Ingen spørgsmål.
Stop den sok.
Han kan måske gøre det godt i køkkenet.
- Jones. - Jones?
Jeg plejede at hedde Smith. Jeg var nødt til at skifte navn.
Officers-emne...
- Navn? - Smith. Melder sig til tjeneste.
"Melder sig til..." Hvorfor taler du så fjollet?
Det er sådan, jeg taler. Beklager, hvis det fornærmer Dem.
Du fornærmer mig. Jeg vil spejle mig i dine støvler, ikke i dine negle!
Vi har ikke brug for gentlemen i Fremmedlegionen!
Godmorgen, general Pecheur. Ça va, mon general?
Jeg skal nok blive en loyal og tapper soldat.
- Hvad tåler vi legionærer ikke? - Blærerøve.
Den der ville Boldini gerne...
Ikke nu! Du får chancen senere.
Nu, mine små flagermus...
I er i Fremmedlegionen for at blive soldater og lære at dø!
Livet er flygtigt som en sommerfugls fis. Men døden er evig.
Fra og med nu af skal I marchere indtil I falder om.
Og når I er faldet om, skal I kravle.
Nogle mener måske, at jeg er ekstrem ond.
Men der findes en grund til min ondskab. Jeg nyder den.
Godnat, afskum.
- Godnat, sergent! - Godnat, sergent.
Godnat, elskede Kathleen.
Godnat, hvem end du er...
Dette er udsigten fra mit vindue. Hilsen fra det solrige Sahara.
Kære Dig. Undskyld, at jeg ikke har skrevet, men jeg har meget travlt.
Vejret er fint - masser af sol! Over 55 grader i skyggen.
Vores chef er okay af en tysker at være, men han er ikke som os.
Der er rigeligt at tage sig til. Jeg har ikke haft en rolig stund.
Maden er... ikke værd at skrive hjem om.
Manglen på kvinder gør nogle af mændene lidt overtændte.
En del af gutterne er lettere irriterede.
Hørte, at du har fået livstid. Men du klarer det jo nok.
- Hvordan har Isabel det? - Glimrende.
- Og hvad med Hector? - Bevares, jeg lever på det sidste.
En skønne dag kommer du måske herned.
Din trofaste tvillingebror Beau.
Jeg må flygte.
Jeg må flygte!
- Op eller ned? - Ja tak.
Jeg beklager, men vi får tapetseret i næste uge.
Jeg glemte at sige, at Deres søn sidder isolation.
- Hvem er alle de andre? - De sidder også i isolation.
Fængslerne er overfyldte.
Digby!
DRONNING VIKTORIA ER LEBBE
Digby... Jeg må tale med dig under fire øjne.
- Hvad?! - Jeg ved, at du ikke har safiren!
- Jeg ved, at Beau har den! Eller hvad? - Min mund er lukket!
Jeg siger ikke et ord! Ikke en stavelse!
- Ro! Jeg kan ikke høre mig selv jamre. - Undskyld!
Hvis du nægter at tale, finder jeg en anden måde at få det ud af dig på!
Jeg vil flygte og genforene mig med Beau!
Dejligt, at have Dem her. De har gjort en lykkelig mand meget gammel.
Tak.
Altså: I bytte med en times hygge...
- Knap fyrre minutter, faktisk. - Okay... Man gør det så godt, man kan.
De ønsker altså, at jeg planlægger en flugt fra mit eget fængsel?
At opveje hele det britiske retsvæsen...
...mod...
- Aftale. - Tak.
- Hyggeligt, at arbejde med Dem. - Magt korrumperer, heldigvis!
Lige en ting... Digby mangler erfaring.
- Han har brug for hjælp. - Vi giver ham en hånd.
Om så vi skal tvinge ham til at flygte!
FLUGTEN
Jeg er flygtet... Jeg er flygtet!
- Hvor vil herren hen? - Til Marokko.
Jeg er flygtet!
Følg den vogn.
RESERVERET
Jeg håber, det smager. Det er min mors opskrift.
- Soldaterne klager over maden. - Klager de?!
Jeg spiser ikke nær så godt som jer, helt alene i officersmessen.
Vi tager af sted ved solopgang.
I morgen skal I få jeres ilddåb ved Fort Zindeneuf!
I går blev fortet angrebet af sheikens mænd.
Mange tapre legionærer er døde i det håbløse forsøg på at forsvare det.
I morgen skal I dø en ligeså håbløs død.
Man kan kun dø én gang, så klok nu ikke i det.
- Digby Smith, klar til tjeneste. - Sæt dig hos resten af afskummet!
- Milde magter... Digby! - Beau.
- Godt at se dig. - I lige måde.
Geste og Gestenil separatum est!
Hvad laver du her?
Hvor skulle jeg ellers tage hen efter flugten. Stod du ikke bag den?
Hovedsagen er, at du er her! Lad mig vise dig, hvor du skal bo.
Det er for vildt.
Tag den her.
Sådan.
- Hvordan ser det ud? - Super.
Jeg antager, at far lever på det sidste.
Jeg vil ikke have, at han stiller skoene, før jeg har gjort ham stolt.
- Hvordan går det med kære mor? - Ingen anelse, gamle dreng.
Hende har vi nok set for sidste gang.
Sig mig, Pecheur... Hvilken type er sergent Markov?
Han er voldsom, ond, sadistisk...
Sergent Markov er soldat til det inderste.
Vor ven Beau har vist en flygtet fange til bror.
Den fine engelske gentleman er måske ikke, hvad han giver sig ud for.
DIVERSE AR
Sådan!
Fart på, Boldini...
Kom her, lille bjørn.
Det sædvanlige, herre?
Denne lille gris tog på markedet og denne blev hjemme.
Denne lille gris fik roastbeef, men denne fik ingenting.
- Hvad med de andre grise? - Denne lille gris...
Hvem er det?
General Pecheur. Der er en her, der vil hilse på Dem.
Jeg kommer!
Benet, hurtigt! Det skal være paradebenet.
Jeg kommer, hr. Ben... hr. General!
Så er det bare at give den gas.
Bliv ved, Boldini! Hurtigere. Kan du ikke gøre det hurtigere end det?!
Indimellem skal den smøres!
Jeg kommer, hr. General!
Alle mand klar, hr. General!
Hr. General...?
Men generalen...
Jeg går lige til sagen. De kender min søn Beau.
Er han Deres søn? Det er en god dreng.
Vrøvl! Han er en tyv. Han stjal en stor ædelsten fra mig.
Hvis De kan sørge for, at jeg får den tilbage, betaler jeg 200 franc.
Det er mere, end De tjener på fem år.
Jeg kan blive tvunget til at gøre drengen ondt for at få fat i den.
Måske endda dræbe ham... lidt.
I morgen marcherer I til Zindeneuf. Jeg møder jer der.
- Til den tid er den i min varetægt. - Så er de 200 franc Deres.
- Godnat, sergent Markov. - Gute nacht, gnädige Frau!
Boldini...
Ja... Og hvad er det der?
Det er også dit værk...
- Hørte du, hvad hun sagde? - Boldini hørte det.
For 200 franc kan jeg købe en benprotese i massiv guld.
Med schweizisk værk...
Hvor mange guldproteser kan De købe for 50 millioner franc?
50 millioner? Det er jo ren drømmeri...
50 millioner for et skrin? Næppe.
For Blue Water-safiren.
Adieu, adieu, mes braves. Mes petits soldats.
Må Gud være med jer.
Jeg har bedre ting at tage mig til.
Undskyld afbrydelsen, ma petite.
- Hvor var vi nået til? - Side 36, tredje billede nedefra.
C'est difficile... Gad vide, hvordan de bærer sig ad.
C'est formidable!
Pardon, mon empereur... Men dette er ikke noget for Dem.
Arabere!
På jeres pladser!
Fart på!
Skyd!
Godt skudt, Dig!
- Vindmodstand: 22 grader nord. - 22 grader nord.
Lad!
Og... fyr!
Sigt igen.
KAMEL-BÆLG
Undskyld... Befinder jeg mig i nogen form for fare?
- Se! De har taget vores fane. - Har vi ikke en anden?
Du tager den side og jeg denne. Held og lykke.
Spring, Dig!
Vi afbryder kampen for at give jer stillingen.
Der er 23 dræbte og syv sårede på begge sider.
Vi vender tilbage til kampen lige efter dette...
ÆRLIGE HAKKIMS SPECIALTILBUD
Velkommen! Hos Hakkims Kamelot pukler vi for dig.
Jeg har byens bedste priser. Denne kamel har nye pukler.
Automatisk mundvask. Du kan ikke sige nej til sådan et tilbud.
Den tidligere ejer var en dame. Den har kun stået og set sød ud.
Kig forbi og udnyt situationen. Denne skønhed kan endda ombygges.
Fjern puklerne, påfør et par prikker og I har en giraf!
Her har jeg noget helt særligt.
Denne kamel serviceres fire gange om dagen... af denne kamel.
Køb begge billigt, og I har en kamelfamilie!
Det var alt. Jeg har verdens største udbud i kameler.
Følg vejen til Fez, sving til venstre ved første klit og fortsæt mod øst.
Kig forbi! Tag ungerne med! Jeg står på min fez til jeg bliver hæs.
Kom og køb, kom og køb, kom og køb!
Og nu tilbage til kampen!
Digby...?
- Vi fik dem vist jaget på flugt. - De vender tilbage ved solopgang.
Det gør de altid i historier som denne. Og husk: Gem en kugle til dig selv.
- Ja, det er rart med en souvenir. - Og Dig...
Husk vores aftale hvis jeg ryger først.
- Vikingebegravelsen? - Netop. Begrav mig til søs.
Det kan blive lidt svært her, men jeg skal gøre, hvad jeg kan.
Geste og Gestenil separatum est.
DE ENTRER NU ET FARLIGT LUFTSPEJLINGSOMRÅDE
MED GARY COOPER I HOVEDROLLEN
- Dette er vel nyt for dig, Digby? - Hvor kender du mit navn fra?
Og hvad er "dette"? Hvem er du? Du er ved filmen, ikke sandt?
Storebror skal nok tage hånd om det. Det lover jeg.
- Du er ikke Beau. - Han stjal ikke Blue Water.
Stille! Hvor kender du Blue Water fra?
- Vi Gestes holder altid sammen. - Du er ingen Geste!
Digby...
Der er altid en, der slipper ud af kniber som denne. Det kan blive dig.
Det håber jeg virkelig også! Kan du ikke bare føre mig igennem scenen?
Det var pænt gjort... Tak.
Marokkansk, ikke sandt? Legionærvarianten.
Ikke så mærkeligt, at du taler så langsomt.
Gode sager, Gary.
Hvor kom vi fra?
Lad os gå til køjs.
Ja, sov du bare.
Bare sov... Jeg finder selv ud.
SLUT
DE FORLADER NU DET FARLIGE LUFTSPEJLINGSOMRÅDE
I MELLEMTIDEN, I EN ANDEN DELAF HISTORIEN
Hvordan står det til?!
Hvor er det godt, at I kunne kigge forbi! Har I ikke fået te og kage?
Det er fint, tak. Jeg er her i forretningsøjemed.
De må præsentere mig for Deres bedårende veninde.
- Lady Flavia Geste. - Hvor fantastisk!
Ikke mere hyggesnak. Jeg har gennemgået kvartalsregnskabet.
Krigen koster penge.
For to uger siden fik De en million franc til våben.
Og hvad fik jeg? Kun 3.000 døde legionærer.
Angrib Zindeneuf en gang til.
Men denne gang skal De dræbe dem alle sammen.
Kompagni, giv akt!
Præsenter gevær!
Hilser han ikke?
Åh jo.
Nuvel... Dem der overlevede gjorde det ret godt.
Dem der døde gjorde det endnu bedre.
For at styrke moralen holder vi en fest i aften.
Et regimentsbal.
Og I vil more jer! Det er en ordre!
Jeg hørte at Blue...
Man kan ikke være for forsigtig.
Så Blue Water er vendt tilbage til os igen?
Godt...
Jeg tror han skjuler den et sted på kroppen.
Ikke i hans lommer. Dem har jeg tømt.
Så må du gå lidt grundigere til værks.
Jeg ledte efter sæben.
LEGIONÆR VON BRAUN OG HANS ORKESTER
Jeg har kropsvisiteret ham. Blue Water var der ikke.
Boldini tror, at den må være et andet sted. Men hvor?
- Hans private område? - Der kigger jeg ikke igen.
Mor når sandelig vidt omkring.
Sergent? Hvor hyggeligt.
- De har vist noget til mig. - Velkommen, gnädige Frau!
Ikke endnu. Jeg har den i aften.
- Gør mig den glæde at danse med mig. - Naturligvis.
Etiketten foreskriver, at jeg danser første vals med sergent Markov.
Hos dig eller hos mig?
Lad mig føre, sergent.
Der er du jo! Ingen har budt mig op, og jeg er træt af at være bænkevarmer.
Jeg tror, jeg venter...
Jeg har vundet flere dansekonkurrencer.
- Vil du ikke danse med din mor? - Det gør jeg gerne.
Du opfører dig dumt. Jeg ved, at du har Blue Water.
Vi kan begge leve godt af 50 millioner franc.
Jeg kunne danse sådan hele aftenen.
Når jeg rejser i aften, vil jeg have to ting med:
Blue Water og dig.
Hvad er klokken?
Okay, mine herrer, synkroniser timeglassene.
Vi tager af sted om præcis 70.000 sandkorn.
Vi må af sted om 25 minutter.
Men vi har det jo så hyggeligt!
Mærkede du også jorden skælve, elskede?
Jeg mærkede et eller andet...
Jeg håber, at jeg lever op til en mors forventninger til sin søn.
Du leverede en heltemodig indsats.
Jeg har ikke taget Blue Water med mig.
Beau... Lad os tage væk sammen.
Nej... Vi må tilbage til fortet.
Jeg vil ikke være der, når de angriber ved solopgang.
Ved solopgang? Angriber ved solopgang?
Hvordan ved du, at de angriber ved solopgang?
Jeg kører som lyn og torden!
Giv mig benet. Krigsbenet, selvfølgelig! De blæser jo til kamp.
Fart på. Drej mod uret. Det er lige meget med smerten...
Hvorfor falder de ikke?
Der er ingen døde endnu! Hvad er det her for en krig?
Åbn portene!
Skyd ikke! Hold inde!
Stop!
Hvad har du gang i, englænder?!
- Fortsæt med at skyde! - Ignorer ham!
Du ved vel, at straffen for mytteri er totalt-døden.
Flyt Dem, dette er et militært anliggende. Som De vil...
Hvad prøver du på at bevise? Hvorfor falder du ikke?
- Fordi det er løst krudt. - Hvad?
General Pecheur har sørget for, at I kun har løst krudt.
I skal angribe! Selv uden ammunition.
For fædrelandet og kejseren!
Ja? Snydt!
Vi står bag Dem, sir! Vi er parate til at kæmpe til sidste mand for Dem.
Nej, I er frie!
For jeres egen skyld... Deserter, stik af.
Begiv jer ud og plag andre mennesker, men gør det for en ordentlig løn!
Undskyld, men vi har redet rundt, skudt og skreget som vanvittige.
Er det et dårligt tidspunkt? Skal vi komme tilbage senere?
Nej, men...
Stop! I går glip af resten af historien.
Hallo! Kom tilbage! I skal være derinde og vi herude.
Kom tilbage og slås.
Ned med flaget!
Vent på mig!
Jeg er jeres leder!
DU SER UD TILAT VÆRE FARET VILD
"Faret vild"?
Åh! Jo, jeg er faret vild og arbejdsløs.
Jeg er en naturlig ledertype, men de nægter at følge mig.
HVORFOR IKKE KOMME MED MIG?
Hvorhen?
DE HAR OPFUNDET STUMFILMEN
ÆRGERLIGT, AT DU IKKE KAN TALE I RULLETEKSTER
Måske kan jeg lære det!
Måske... kan... jeg... lære... det.
JEG TROR, AT JEG HAR FANGET DET
GODT! FØLG MIG!
Forresten...
Hvor er Blue Water?
Du tager ordene ud af munden på mig, hvilket er en anelse uhygiejnisk.
Snydt!
Du står altid i vejen, Boldini!
- Altså... Den obligatoriske duel. - Naturligvis.
Som helt og skurk forventes det af os.
Vi beklager os ikke over vores skæbne...
Vil du fægte med eller uden kommentarer?
Med skulle jeg mene. Ja, definitivt!
Først et udfald, og så en rotation. Men pas på!
Vender man ryggen til i en rotation, kan man få en ven roteret ind i ryggen!
Dristigt citeret! Men når snurretoppen roterer og hviner-
- føres han af vinden ned i evighedens afgrund!
- Det forstod jeg vist ikke. - Pyt, det lød godt.
Jeg afbrød Dem vist.
De fægter med et risikabelt schwung, min ven.
Snart er der kun aske tilbage!
Men også koldt stål kan bankes på ambolten.
Præcis som dets herre kan kues af...
Overraskelse!
Snydt igen!
Von Clauzewitz sagde..."Almindeligt dødelige har fødder af ler."
"Men almindeligt dødbringende har fødder af stål!"
Stå nu stille.
Denne gang så...
Du flyttede dig!
Nej!
Sig mig, inden du slår mig ihjel...
Hvor er Blue Water?
Hvor er Blue Water, Geste?
Touché!
Jeg gemte den der, mens vi var i garnisonen.
Blue Water... Det var det sidste sted, jeg ville have ledt.
Altså... - Boldini! Plan 42.
Hjælp mig op.
Se, Boldini, til mig og dig... Til mig!
Tru dem, Boldini!
Og husk- nerver af stål! Grib!
Sådan, ja. Hopla! Alt går efter planen.
Nej, Digby.
Men du kan da ikke bare lade dem tage den.
Den er ikke ægte. Jeg ville aldrig tage sådanne chancer med Blue Water?
- Hvor er den så? - I en bankboks i Paris.
Jeg er stolt over dig, Beau.
Nu synes jeg, at vi tager hjem til sir Hector med Blue Water.
Pyt med ham!
Jeg har altid gjort, som han sagde, jeg har aldrig gjort noget for mig selv!
- Før nu. - Du reddede jo fortet.
- Du bliver dekoreret som helt. - Heltedåd? Medaljer?!
Medaljer er som hæmorider, til sidst får alle røvhuller en.
Og mig? Jeg har arbejdet for dig, siddet inde for dig og følt for dig.
- Du må ikke droppe at være en helt! - Jeg beklager, Digby...
Hvad laver du?
Den sidste overlevende bliver altid en helt. - Det var jo det, du ville.
Sådan...
Nu mangler vi kun en ting.
Så skal det gå hurtigt. Men ville det ikke være mere romantisk, hvis...
Ikke det. Ikke nu.
Først må vi slippe af med Beau Geste.
Mærkeligt... Et belejret fort.
Ingen tegn på kamp... Et eneste lig.
Vi må klatre nedad bagsiden.
Farvel gamle tvillingebror.
Farvel, Beau Geste. Må du hvile i fred.
Endnu en fransk helt. Han skal melde sig til mig med det samme.
Jeg vil give ham en medalje.
- Hvad får man den her for? - For at lave chokolademousse.
Det er fint...
Adieu, mon brave.
Digby melder sig til tjeneste.
Han kan afsløre mysteriet om det forladte fort.
Ja... Ja, det kan han.
- Har du tænkt dig at tale? - En Geste er tavs som graven.
Jeg nægter at udtale mig. Ikke et ord, ikke en stavelse. Jeg er stum.
Fuldkommen stum! Jeg siger ikke et...
- Kan du ikke holde kæft? - Det kan jeg ikke udtale mig om.
Så må jeg skyde Dem for at tilbageholde information.
- Så lad gå, hvis det skal være sådan. - Det skal det.
Så må det det.
Se! Jeg fandt det her.
Dette tilhørte alle tiders bedste soldat.
Beau Geste.
Er Beau død?
Det kan ikke være rigtigt.
- Pardon, mon general. - Merdmanger...
Vil De venligst tørre monsieur Geste væk fra mit ansigt-
- og placere ham i en passende beholder.
Nå, har De et sidste ønske, inden De skal skydes?
Beau ville have en vikingebegravelse. Jeg lovede at begrave ham til søs.
Midt i en ørken? C'est drôle.
Men legionen hædrer altid sine helte.
Beau Geste, ædelt medlem af legionen.
Vi overgiver dine jordiske rester til det mægtige dyb.
Det er ikke Atlanterhavet, men det er det tætteste vi kommer.
Farvel, Beau Geste. Gå med Gud.
- Er du parat til at dø? - Jeg er parat.
Parat!
Jeg er klar til at dø, så Beaus navn kan leve videre.
Skulle jeg forråde min bror? Mit land? Isabel? Min ære?
- Tag sigte! - At tie til døden er vores motto.
Skulle jeg begynde at tale nu? Bare for at redde mit eget uduelige liv?
Fyr!
For pokker da, hvor jeg skal tale! Prøv at stoppe mig.
3 MÅNEDER SENERE
Den unge mester er tilbage!
Han er hjemme igen! Jøsses, hvor er det tungt...
Digby!
Du er tilbage! Er du okay?
Sig ikke noget. Lad mig se på dig et øjeblik. Bagefter kan du betragte mig.
- Nok. - Nok.
- Isabel, du ved, at jeg altid har... - Jeg ved det!
- Men Beau og jeg... - Jeg ved det.
- Men han og jeg... - Jeg ved det!
- Men hvis vi ikke vidste... - Jeg ved det. Du ved, at jeg ved det.
Jeg ved det...
- Vi ved så lidt. - Jeg ved det.
- Ved du, at Beau er...? - Nej, hvad er han?
Beau er... ikke.
Hvis han var i live, ville jeg kunne mærke det.
Selv om han og Flavia slap væk, kan de ikke have klaret sig gennem ørkenen.
Elskede... Hvis jeg dør nu, så dør jeg lykkelig i din favn.
Mor...
Hvis jeg bare ikke var så forbandet tørstig.
Tjener! Champagne, tak.
- Meget kold. - Skal ske, sir.
Det er mærkeligt... Før mærkede jeg altid Beaus følelser.
Og på en måde har jeg en følelse af at han stadig er i live.